Om man kan...
ÄKTENSKAP
...låta bli att byta kläder jämt,
och om man inte belamrar sitt liv med barn,
så kommer en bred grupp människor i alla åldrar
ändå att dras mot ens existentiella tillstånd.
Om man håller det själviskt och uppretat
blir det tidlöst.
Kloka ord. Vill du säga nåt mer innan vi släpper dig?
Ja, jag tycker att alla ska köpa boken... för andra gången.
NÄMN DITT TWITTERKONTO!
Och... Nej.
Tack så mycket för att ni kom hit.
Nyutgåvan inför 20-årsjubileet av Äktenskap kommer ut nästa månad,
men ni kan förbeställa den här på Quimby's.
Stötta er lokala bokhandel.
- Jacob, tack så mycket. - Tack själv. Fint att prata med dig.
Tack så mycket.
-"Nämn ditt Twitterkonto!" - Det är mitt jobb.
Att hålla upp block på dina klienters evenemang?
- Det är tydligen enda sättet att nå dig. - Jag försökte få en stark avslutning...
Du vägrar sociala medier. Det är galet.
- Jag vill inte ha nåt med det att göra. - Du borde veta att...
Minns du mig? Mike, från läsningen av Töcken.
- Hej. Läget? Kul att ses. - Bra. Hur är det?
- Bra. Spännande kväll, va? - Ja, helt galet.
- Kul att se dig. - Du med.
- Kom gärna tillbaka. - Absolut.
- Tack. - Fint.
- Det mötet... - Följer han dig på Twitter?
Knappast.
- Har du... - Vet du...
Han jobbar i en annan bokhandel och erbjöd oss nåt i den riktiga världen.
Allt du säger handlar om Twitter.
Du är inte läskunnig i samma språk som jag.
Jag förstår dig inte.
- Ja, och det... - Förlåt.
- Jag måste gå, men jag ville... - Jag med. Kom.
- Vi ses sen, Lauren. - Ja.
- Fortsätt att gå. - Fint att träffas.
Otroligt.
Onlinenärvaron är livsviktig för att sälja nu för tiden.
Alltså, hon får inte tweeta i mitt namn. Då blir jag arg.
- Det gör hon inte. - Jag gillar det inte.
Hon tweetar om projektet. Okej?
Och jag ville inte prata om sociala medier eller Lauren.
- Vi måste prata om Karen. - Karen?
Vi pratade ju om det. Vi bestämde inte nåt,
men vi borde verkligen kontakta Karen...
Jag har inte pratat med henne på åtta år.
Åtta år.
Om det har gått åtta år så kanske hon har mjuknat...
Ja, därför ringer hon jämt.
Det här är er kärlekshistoria,
och halva bilden fattas.
Jag vet, det klagade hon jämt på med andra boken.
"Varför är jag inte med? Vem är den här andra kvinnan?"
Ja, det hände. Läste du andra boken, Amanda?
Ja. Men vi fokuserar på den första, så vi behöver inte mycket.
- En onlineartikel, ett citat. - Ni kan få ett citat direkt.
Citat: "Jacob Malco är ett as som sårade mig
och gjorde det hela offentligt. Karen, hans ex-fru."
Det funkar för mig.
- Nej. - Okej?
Nej, det var i januari...
Vi har inga prärievargar.
- Jag såg en prärievarg... - En hund.
Det finns visst prärievargar här.
De vill att jag ska kontakta Karen. Jag kan inte göra det.
- De vill ha en kommentar från henne... - Varför det?
Eller en artikel...
Men jag har kränkt henne tillräckligt.
- Och hon kommer att vägra. - Jag förstår varför de vill det.
- Ja. - Men det är såklart jobbigt.
Jag såg henne.
Jag såg henne när jag kom ut från dr Caths kontor.
- Såg du Karen? - Ja! Efter min terapisession.
- Hon satt på ett kafé... - Hur många gånger har du sett henne?
Förresten, har du några mynt? Jag vill...
- Till vad? - Kasta i ett mynt och önska mig nåt.
- Är du fem år? - Det är fint ute.
Det där är ingen önskebrunn.
- Okej. - Men...
Jag pratade lite med henne. Hon vet att jag är vän med dig...
Min poäng är att jag såg henne och jag har hennes nummer om du vill ringa.
Vad gör hon? Hur ser hon ut? Har hon barn? Är hon gift? Var såg du henne?
- Förlåt. Du är upprörd. - Nej. Var sågs ni?
- Du är upprörd. - Nej. Varför säger du så?
Du är upprörd.
- Var såg du henne? - Ge mig ett mynt. Har du mynt?
En femcentare.
- Kasta den. - Vänta.
Nej, du måste...
Önska dig nåt. Okej, redo?
Det slog inte in. Du kastade det.
Ja, det är spännande med nyutgåvan av boken.
Förlåt, jag har svarat på den frågan många gånger, men...
Okej, Dan, vi har tid för en fråga till.
Det var nog allt.
Jacob, jag är ett stort fan,
och tack för samtalet.
Tack. Jag uppskattar det.
Okej, tack. Vi hörs snart.
- Tack. - Hej då.
Okej.
Vi har tio minuter innan nästa intervju.
- Ja. - Vill du ha...
- En Cola light? - Ja.
- Och en liten tupplur. - På tal om det...
- En tupplur. - Jag har Karens nummer.
- Jag tänkte... - Vad sa du?
- Okej. Jag har...
Vilken stil. "Jag har Karens nummer."
- Jag tänkte så här. - Du säger det lite gulligt...
Som om du inte tvingar eller lurar mig.
Jag försökte lägga in det i samtalet. "Jag har numret."
Nej, du hotar med att ringa om inte jag gör det.
Har jag pratat med dig förut, eller har du en lika irriterande tvilling?
- Jag är enda barnet. - Jag vägrar ringa Karen.
Jag vill hjälpa dig, men du vill inte skapa...
Tyst. Jag orkar inte med en rond till av vad det är du gör.
- Dålig idé. - Okej.
- Röd flagga. - Okej.
Röd flagga.
Vet du var Everybody's Coffee ligger?
- Ja. - Vi ses där i morgon.
Jag meddelar dig om när.
Det här är så korkat, men då får du bevis för
varför det inte är bra. Vi måste få ett slut på det.
- Okej. - Det är inte en bra idé.
Men vi ska göra det, för fan. Vet du varför? Du vann.
Du har irriterat mig nog för att göra nåt korkat.
- Du kommer att tacka mig. Spännande. - Cola light, tack.
- Snälla? - Ja! Du har förtjänat den.
- Vi gör framsteg. - Okej.
- Det känns bra. - Sluta.
- Hej. - Hej.
- Läget? - En bryggkaffe, tack.
Att ta med, tack.
- Visst. - Tack.
Karen.
- Herregud. - Jag vet.
- Hej. - Hej.
- Fint att se dig. - Ja.
- Det här är galet. - Det är...
Jag vet. Jag skulle bara köpa kaffe.
Ska du gå? Jag visste inte att det låg ett fik här.
Hur är det med dig?
Jag...
Det är bra.
- Du ser fantastisk ut. - Tack.
Vad galet, för jag har... Jag har levt i det.
Jag har levt med oss på sistone, för de ska ge ut...
Jubileumsutgåvan av Äktenskap. Av vår bok.
Det är... Jag vet inte.
Med nytt extramaterial, annat omslag...
- Och här är du. - Vad är nytt?
Bara teckningar.
- Nej. - Vilka teckningar?
- Du, jag... Det vanliga, från den tiden. - Nya teckningar?
Nej, inte nya. Från den tiden.
- Jag har massor. - Såna som inte var med i boken?
Ja. Men från den tiden.
Men de är inte... Varför är du upprörd redan?
- Det var 20 år sen. - Jag är inte upprörd.
- Du är chockad? Men det är spännande. - Nej, det...
Okej...
Vänta lite. Det här är galet, men nu när du är här...
Vill du skriva nåt, eller vara med i en intervju?
Är du allvarlig?
Ja, ganska allvarlig.
- Vad fan? - Det låter galet.
- Det här är sjukt. - Förlåt.
- Vad är det som pågår? - Ett foto vore perfekt.
Varför pratar du?
Herregud!
Varför pratar du?
- En kommentar? - Herregud!
Vad fan...
Karen, hör på. Det är inte som du tror.
- Herregud. - Det här förutsåg jag.
Vet du vad? Dra åt helvete!
Jag kunde förutse det här!
Du förföljer mig till ett kafé?
- Nej, jag... - Och ber mig att delta?
De ville ha med dig, jag sa att du skulle vägra.
- Det var dumt, men fint att se dig. - Vet du vad? Du är en hemsk man.
- Hemsk? Jag har brister. - Du är hemsk...
Du är en hemsk man.
Okej! Kan vi ta en selfie?
Det där var spännande.
- För att vara snäll mot dig? - Nu blir vi hela.
Ditt inre jag tar hand om dig?
- Nu är vi hela. - Ja. Vi borde göra det här oftare.
Jag tänder bara inte på dig.
Elakt. Förlåt.
Du är sexuellt attraktiv, men vi har inte det där...
- Vi har inte... - Jag tror...
Jag tror att jag är skyldig Karen...
Jag behöver ett avslut.
Tänker du nånsin att du hade kunnat hålla ut och...
Ja, men...
Varför tror folk att äktenskap ska vara kul jämt?
Eller fantastiskt? Det kanske bara var en svår period.
- Jag dog inombords. - Det kanske bara kändes så.
Hur länge pågår svåra perioder?
När jag satte mig ner här kände du dig döende.
Jag minns inte vad det var, och inte du heller. Fattar du?
Ni kanske hade nåt jättefint
-och du blev otålig och... - Ja, det hade vi...
Jag hittade vitaminer för gravida i skåpet...
- Jag ville inte... - Hon försökte bli gravid.
Men jag...
- Du sa att du ville ha barn. - Nej.
Herregud! Du ljuger ju för dig själv.
Du sa till henne att du gick med på att ha barn.
Nej, jag sa att jag inte... Jag sa kanske.
- Herregud. - Jag tror att hon...
- Men du visste att hon ville och du... - Jag tänkte stoppa det.
Ni hade oskyddat sex...
Det har jag alltid.
Det är inte skönt med den på.
Är du 17?
Nej. Men det är inte skönt.
Det här är Karen Treska. Lämna ett meddelande efter pipet. Tack.
Jag menade inte att dyka upp i ditt liv och överraska dig sådär.
Förlåt. Jag kan inte förklara. Alltså, jag kan det. Men inte nu.
Jag vill bara be om ursäkt. Förlåt.
Jag vet inte. Jag...
Jag har jobbat på nyutgåvan av boken
och gått igenom allt material.
Det finns så mycket saker, Karen.
Smashing Pumpkins, Cubs.
Jag gillar inte baseball. Vi gick på matcher ändå.
Det var fint att se dig. Även om...
Precis när jag kom in, innan allt blev fel.
Det fanns ett ögonblick då...
...när vi såg varandra, och jag såg dig.
Vi kan väl äta middag?
Som två medelålders människor som en gång var gifta och älskade varann.
Hör av dig.
Okej, hej.
ÄKTENSKAP
KAREN Ja, vi kan äta middag.
- Hej. - Hej.
- Hur är det? - Bra. Och du?
Okej.
Jag tror att jag behöver gå igenom lite saker med dig som vuxen.
Och ta ansvar för vissa saker och försöka få dig att tycka synd om mig.
- Okej. - Okej?
- Kör på. Visst. - Är du med?
En sak känns jobbig.
Du vet, jag började bli framgångsrik, och åkte till LA
och det började med... Du vet...
- Min mamma? - Nej, med Melanie.
- Det började... - Jaså, din affär.
Ja, men jag ville nämna det du gick igenom med din mamma.
- Och jag... - Du kan säga det.
Hon var döende.
Och jag kunde inte ta mig tid att vara där för dig?
Nej.
Alltså... Jag är ledsen.
Okej.
Tack för att du säger det.
Det måste finnas nån fördel med att bli gammal och överleva.
Jag förväntar mig inte att du ska släppa det, men...
Jag kunde inte känna det då.
- Det var sjukt. Men jag känner det nu. - Ja.
På nåt konstigt sätt, på mitt "ta hand om"-sätt,
kände jag att min uppgift var
att se till att du aldrig behövde ha det för jobbigt...
...eller outhärdligt, att jag...
...antagligen...
...inte lät dig känna att du kunde göra nåt.
Inte för att du skulle ha vetat det.
- Okej. - Men...
Men jag hade inte behövt...
- Vara otrogen? - Precis.
- Och skriva en bok om det? - Ja.
Och sen...
- Och sen... - Ha frågestunder.
Ja.
Och en massa intervjuer.
- Och sen gifta dig... - Ja.
-...med samma person... - Ja.
Och...
Och berättiga det.
Det var totalt okänsligt och sjukt,
och jag visste inte att det skulle gå så.
Men du visste inte det,
och poängen är att jag inte heller visste det.
När du sa att du hade känslor för nån annan
trodde jag att...
Strunt samma.
- Vad? - Jag trodde bara...
Jag trodde att du menade att du ville jobba på det.
Det... När jag säger att det inte spelar roll...
Nu låter det...
- Det är rättvist. - Men jag menar det.
Jag trodde att det var den enda utvägen.
Hur skulle du nånsin ha kunnat förlåta det?
Och jag ville inte leva mitt liv som en ursäkt,
få barn och vara en kille som klantat sig
och vars hela liv bygger på det. Hur skulle du inte ha straffat mig...
Så du gjorde slut för att du inte gillade
att vara nån som var otrogen mot sin fru?
Jo, jag gillade det, jag skrev en bok om det.
Men jag ville inte vara killen som fortfarande var gift
och som fick leva hela livet med det här misstaget.
Jag kände inte att vi skulle komma över det.
Hur går det?
Okej. Misstag avvärjda.
Jag håller med och jag tror att du har rätt i
att jag inte tog hänsyn till vad du gick igenom,
eller dina känslor eller nåt.
Det var i så hög grad att det nästan...
Det känns dumt att be om ursäkt för det nu.
Jag vet inte om det är dumt. Det tog mig så här lång tid att se det.
Men det tog mig så här lång tid att glömma.
Jag vet.
Och vad höll jag på med egentligen?
Var det verkligt? Eller inte? Jag vet inte.
Är jag ens kapabel till nåt verkligt?
Tror du det? Var jag det? Kändes det som... För vi...
Hur mycket bearbetade jag ens?
Jag var för upptagen med att göra en bra serie.
Herregud. Jag kan inte... Det här är så hemskt.
- Allvarligt? - Ja.
Det gick ju bra?
Ja, men sen började det kännas som om det var 20 år sen.
- Jag är 25... - Ja.
...och jag är med en kille som är åtta år äldre
och som förväntas att...
Jag lade ner så mycket tid på att försöka förstå dig.
Det var ett heltidsjobb bara att försöka förstå dig
för att kunna ta hand om dig
när du inte alls var intresserad av att ta hand om mig.
Och nu sitter vi här, mittemot varandra,
och du ber mig att ta hand om dig igen.
Och jag är inte...
- Nu får jag vara kaoset. - Ja.
Jag får bli knäpp om jag känner för det.
Ja, jag håller med.
Men du ber mig att mötas och du ber om...
Jag ber bara om... Jag vill ha försoning. Förlåtelse.
Har du det inte är det okej.
- Jag vet inte. - Okej.
Skulle jag ha tagit med det?
Du måste varna folk för sånt här.
Okej, efterrättsdags.
Det här stället...
- Visst? - Ja.
- Du reser i tiden, eller hur? - Ja.
Lukten väcker det.
När var du här sist? Med mig?
- Ja, såklart. - Galet. Jag går aldrig hit längre.
- Hur är läget, Jeff? - Bra.
Vad vill du ha?
Jag har varit gift några gånger...
- Jaså? - Ja.
Lärde du dig mycket från...
Jag älskade verkligen min första fru, och...
- Gjorde du? - Ja.
Du behandlade henne säkert jättebra, va? Inget att ångra.
Det gjorde jag.
För du älskade henne så.
- Det gjorde jag. - Ja.
Och sen blev jag... Jag blev knäpp.
- Du blev knäpp? - Ja.
Är det vad som hände?
Jag blev lite känd och jag tyckte att hon drog ner mig,
och sen hände lite andra saker...
Jag träffade en annan och...
- Herregud. Allvarligt? - Ja.
- Och du slängde bara bort det? - Ja.
- Jag slängde bort det. - Okej.
Men andra äktenskapet gick väl bra?
Nej. Först var det bra och sen blev det hemskt
och du vet, nu är jag gammal.
Ja.
Vad hände med din kille? Han...
Han lämnade mig för en annan kvinna, och det var väl okej.
Men han skrev en bok om det, och många läste den.
Är han författare?
Det var inte kul.
Men det måste vara spännande att leva med en konstnär.
- Ja, jättespännande. - Ja.
Jag har många fina minnen
-från den tiden. - Fint.
- Det kanske bara inte var meningen. - Ja...
Det var det inte.
Herregud.
- Men du vet... - Vad?
Vi levde, älskade, skrattade.
- Och nu... - Ja.
Har du en...
Gifte du om dig? Vad hände?
Nej, Jacob. Jag skulle gärna berätta.
- För det är en bra historia. - Ja.
- Men jag är rädd... - Va?
- Jag tänker inte berätta om mig själv. - Va?
- Inte? - Nej.
- Aldrig? - Aldrig.
Kom igen, gifte du om dig? Träffade du nån annan?
Jag gifte inte om mig.
- Kyss mig, kom igen. - För snabbt, Jacob!
- För snabbt. Dåligt spelat. - Fan.
Vad vill du göra? Vill du kyssas?
Jag fick en galen déjà vu-känsla.
- Kände du det? - I hela kroppen.
Synd att du förlorade det. Den borde ha varit omslaget.
- Jag vet bara inte vad... - Placeringen är...
Ja, den är...
Bättre. Men det andra omslaget är bra.
Jag måste på toa.
Nån har lagt upp foton online på dig och Jacob!
OFFENTLIG SKRIKMATCH!
JACOB MALCO OCH EX-FRUN KAREN I STORBRÅK.
Vad fan?
Okej.
Förlåt...
...att det tog så lång tid.
Karen?
Det här är fan otroligt! Tack vare dig blev någon sårad.
Du sårade en person som redan var sårad.
- Kan nån ringa Terry? - Du är ett jävla monster, helt utan moral.
- Okej. - Publicist.
Vadå "okej", grimas?
- Jag gjorde ingen grimas. - Fan!
Varför i helvete gjorde du så där?
Jag sa att du inte skulle göra nåt. Och nu är någon sårad.
- Terry är här. - Hej, Terry!
- Jacob? Ser du mig? - Va?
Det är Terry. Jacob, hur är det?
Jag ser dig, du måste inte säga ditt namn.
Jag kan inte se dig. Kan du sitta ner?
- Terry, vad i helvete har ni gjort? - Vi ser dig.
- Vad är problemet? - De här odjuren,
de här jävla monstren och hennes underhuggare
tog bilder på när jag och Karen bråkade och lade ut dem.
Hon tog dem bakom ryggen på mig.
- Jag ville visa att det var lönlöst. - De sa att du visste att den lades upp.
Vem sa det? Den där lögnaren?
Det fanns kunskap om att nåt skulle göras.
- Lauren är en väldigt ärlig person, Jacob. - Va?
Du kan lita på vad Lauren säger.
Är du galen?
Hon är publicist! Ingen ärlighet!
Ett moraliskt tomrum!
Hon försöker bara göra vad som är bäst för projektet.
Du kanske vill veta
att förköpen har ökat 40-50 gånger
sen bilden lades upp.
- Okej, så... - Topp tio procent!
Va?
Översta 10 % av försäljningen.
Okej, ni är ett fantastiskt team.
New York Review of Books vill skriva en artikel.
- Okej. - Och fansen älskar det.
- De sväljer allt. - Såklart.
Lauren, har du berättat om Jimmy än?
- Jimmy. - Vem är Jimmy?
Vet inte, Jimmy Fallon.
- Vadå? - Ja.
The Tonight Show? Vill du sitta i Jimmys soffa?
Ja, det är fixat.
- Jaså? - Jag fixade det.
- Okej, det... - I soffan.
I soffan, raring. Skjortan lyfter fram dina ögon.
Okej. Får jag bara säga en sak?
Det här gör det inte okej.
Ni har sårat nåns känslor. Ni är fega! Jävligt fega. Du också, Terry!
Du också, Himmler. Okej?
Okej. Har nån pratat med Colbert?